kielt??, varoihinsa n?hden, Mit' armelias antaa kerj??j?lle.
2 MUUKALAINEN. Oi, tuosta hurskaus huokailee.
1 MUUKALAINEN. En itse Timonilt' ole koskaan mit??n saanut, En h?nen hyvyyksi??n maistanutkaan, Ett' olla voisin yst?v?. Mut vannon: Sen miehen jalouden ja ylv??n kunnon Ja kunniakkaan vaelluksen t?hden, Jos puutteessaan h?n k??ntynyt ois minuun. Omani kaiken alttiiks oisin pannut Ja h?lle paluuttanut osan parhaan; Niin hellin h?nen syd?nt??n. Mut huomaan: Ei muodissa nyt ole s??liv?isyys, Kun omantunnon polkee itsekk?isyys.
(Menev?t.)
Kolmas kohtaus.
Huone Semproniuksen talossa. (Sempronius ja muuan Timonin palvelijoista tulevat.)
SEMPRONIUS. Miks minua h?n kiusaa? Onhan muita: H?nt' auttaa voisi Lucius tai Lucullus; Ja rikas mies on nyt Ventidiuskin, Jonk' osti vankeudesta h?n. Nuo kaikki Hyv?ns? h?lt? saivat.
PALVELIJA. N?it? kyll? On koiteltu, mut ne on valhekultaa: He kiellon antoivat.
SEMPRONIUS. Kuin? Kiellon h?lle? Ventidius ja Lucullus kiellon h?lle? Ja nytk? minuun turvaa? Kolme? Hm! V?h??p? ?ly? ja yst?vyytt? Se todistaa. Mua viimeisen? k?ytt??! Kuin l??k?rit, on yst?v?t jo kolmin Hyl?nneet h?net; mun nyt pit?? auttaa! Se mua loukkaa! h?neen oikein suutun, Kun n?in mua huonoksii. En n?e syyt?, Miks ei h?n ensin minuun k??ntynyt: Min' olen, toden totta ensimm?inen, Jok' olen h?lt? antimia saanut; Nyt niink? kurjaks luulee mun, ett' aion Viimeinen olla kiitoksessa? Enk?; N?in oisin muille naurun aineena Ja ylh?isiss? narrin nimen saisin. Ei, ensik?dess' oisin kolminkerroin Sen summan antanut, vain hellyydest?, Niin h?lle hyv?? suon. Nyt kotiin vain, Ja muiden kieltoon t?m? vastuu liit?: Ei solvaajalle multa rahaa riit?.
(Menee.)
PALVELIJA. Verratonta! H?nen armonsa on oikein kunnon konna. Paholainen ei tiennyt, mit? teki, kun teki ihmisen ovelaksi; h?n sen kautta joutui itse petinkoon; enk? voi muuta luulla, kuin ett? ihminen konnuuksillaan vihdoin tekee h?nest? puhtaan. Kuinka kauniisti tuokin herra ponnisteli n?ytt??kseen rumalta! Tavoittelee hurskautta, tehd?kseen kirotun t?it?, aivan niiden tapaan, jotka kiihke?st?, palavasta uskoninnosta tahtoisivat tuleen sytytt?? kokonaiset valtakunnat.[5]
Niin tuonkin ovela on yst?vyys, Timonin viime toivo. Kaikki pett??, Pait jumalat. Nyt yst?v?tkin kett??. Ovetkin, jotk' ei moneen kestivuoteen Lukossa olleet, nyt on teljett?v?t, Vain omaa is?nt??ns? suojellakseen. Niin p??ttyy aulius: ken rahojaan Ei kaita voi, se kaitkoon huonettaan![6]
(Menee.)
Nelj?s kohtaus.
Sali Timonin asunnossa.
(Kaksi Varron palvelijaa ja Luculluksen palvelija kohtaavat Tituksen ja Hortensiuksen ynn? muita Timonin velkojien palvelijoista, jotka odottavat Timonia tavatakseen.)
1 VARRON PALVELIJA. Kah, Titus ja Hortensius, huomenta!
TITUS. Huomenta, rakas Varro!
HORTENSIUS. Lucius! Vai t??ll? tavataan?
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Ja sama kaikill' On asiakin kai; mun koskee rahaa.
TITUS. Niin n?idenkin ja meid?n.
(Philotus tulee.)
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Kah, Philotus!
PHILOTUS. No, p?iv??, veikot!
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Terve, rakas veikko! Mit' ollee kello?
PHILOTUS. Kohta yhdeks?n.
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Niin paljo?
PHILOTUS. Herraa onko n?hty?
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Ei.
PHILOTUS. Vai ei; jo seitsem?lt? ennen loisti.
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Niin, nyt on p?iv?t k?yneet lyhemmiksi. Tuhlaajan rata on kuin auringon, Mut samoin se ei uusi. Varon, ett' on Timonin kukkarossa syv? talvi; Jos kuinka syv??n k?tes siihen pist?t, Niin v?h?n l?yd?t.
PHILOTUS. Samaa varon min?.
TITUS. Mut huomatkaa, mik' outo sattumus: Sun herras velkoo rahaa.
HORTENSIUS. Niinp? niin.
TITUS. Ja yll??n Timonin on antihelmet, Joist' odottelen min? t?ss? rahaa.
HORTENSIUS. Syd?nt? vihloo tuo.
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Niin, kumma seikka: N?in Timon maksaa, mit' ei koskaan saanut, Ik??nkuin herras helmil?iss? kulkis Ja niist? Timonia velkoisi.
HORTENSIUS. T?? inha toimi on, sen taivas tietk??n! H?n Timonin ol' yst?v? ja paras, Mut kiitt?m?t?n mies on niinkuin varas.
1 VARRON PALVELIJA. Mun kolmetuhatta on kruunua; Ja sun?
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Viistuhatta.
1 VARRON PALVELIJA. Vai niink? paljo! Summasta p??tt?in on sun is?nt?si Likempi ollut h?nelle kuin minun, Ois muuten velkomukset yht? suuret.
(Flaminius tulee.)
TITUS. Joku Timonin palvelijoista.
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Flaminius! Sananen vain! Sano, onko herrasi jo valmis tulemaan t?nne?
FLAMINIUS. Ei suinkaan ole.
TITUS. Me pid?mme t?ss? silm?ll? h?nen armonsa tuloa; ole hyv?, ilmoita se h?nelle.
FLAMINIUS. Sit? ei ole tarvis h?nelle sanoa; h?n tiet?? kyll?, ett? pid?tte h?nt? liiankin hyv?ll? silm?ll?.
(Menee.) (Flavius tulee kaapuun verhottuna.)
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Haa! Hovimestariko tuossa hiipii? H?n kulkee pilvess?. Hoi! Huuda h?nt??
TITUS. Kuulkaatte, herra.
1 VARRON PALVELIJA. Suokaa anteeks, herra, --
FLAVIUS. Mit', yst?v?, sa tahdot minusta?
TITUS. Rahoja varromme.
FLAVIUS. Josp' oisi rahat Niin varmat, kuin on varma varrontanne, Ei varmaan h?t?? ois. Miss' oli silloin Velat ja saatavat, kun teid?n herrat, Nuo viekkaat, s?iv?t Timon herran ruokaa? Hymyiltiin vain, ei velkaa mainittukaan, Vaan ahvatusti korot vatsaan nieltiin. Katua saatte, jos mua ?rsyt?tte; Mun suokaa menn? rauhassa. Ja kuulkaa: Nyt ty?mme p??ttyi mun ja Timonin: Tilit on tehty, lopuss' annitkin.
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Tuo vastaus ei auta.
FLAVIUS. Jos ei auta, Niin halpa tok' ei ole, niinkuin te, Te konnain apurit.
(Menee.)
1 VARRON PALVELIJA. Mit?? Mit? se herra virkaheitti? mutisee?
2 VARRON PALVELIJA. Mit? huoli h?nest?; h?n on k?yh?, ja siin? kyllin kostoa. Kuka se enemm?n suutaan soittaa kuin se, jolla ei ole p??n pistett?v??? Mokomat kernaast suuria rakennuksia parjatkoot.
(Servilius tulee.)
TITUS. Kas tuossa Servilius; nyt kai saamme jonkin vastauksen.
SERVILIUS. Jos saisin pyyt?? teit?, hyv?t herrat, Tulemaan toiseen aikaan, niin tuo mulle Suotuista oisi; sill?, toden totta, Nyt herrani mieli on kumman raskas: H?nest? kaikki iloisuus on poissa, H?n sairas on ja pysyy huoneessaan.
LUCULLUKSEN PALVELIJA. Huoneessaan pysyy moni tervekin; Mut jos niin raihnas on h?n, sit? suuremp' Ois h?nen pakko maksaa velkojansa Ja selv?ks tehd? tiens? jumaliin.
SERVILIUS. Jumalat, oi!
TITUS. Tuo vastaus ei kelpaa.
FLAMINIUS (ulkoa). Servilius, auta! --
![](qr/15805/8.png)
Continue reading on your phone by scaning this QR Code
Tip: The current page has been bookmarked automatically. If you wish to continue reading later, just open the
Dertz Homepage, and click on the 'continue reading' link at the bottom of the page.