Mugbyn risteys
The Project Gutenberg EBook of Mugbyn risteys, by Charles Dickens This eBook is for the use of anyone anywhere at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.net
Title: Mugbyn risteys
Author: Charles Dickens
Release Date: March 29, 2005 [EBook #15499]
Language: Finnish
Character set encoding: ISO-8859-1
*** START OF THIS PROJECT GUTENBERG EBOOK MUGBYN RISTEYS ***
Produced by Matti J?rvinen, Tuija Lindholm and Distributed Proofreaders Europe.
MUGBYN RISTEYS
Charles Dickens
Suomentanut Suonio
Ilmestynyt ensimm?isen kerran 1869 nimell? Mugbyn rautatie-haara. T?m? teos perustuu Kustannusosakeyhti? Otavan 1904 julkaisemaan korjattuun painokseen.
SIS?LLYS:
Barbox Veljekset, kirj. Mr. Charles Dickens Barbox Veljekset ja Kumpp., kirj. Mr. Charles Dickens Haararata N:o 1. Ratavahti, kirj. Mr. Charles Dickens Haararata N:o 2. Veturinkuljettaja, kirj. Mr. Halliday Haararata N:o 3. Korvaustalo, kirj. Mr. Charles Collins Haararata N:o 4. Postivaunu, kirj. Miss Hesba Stretton Haararata N:o 5. Konesepp?, kirj. Miss Amelia Edwards
Barbox Veljekset.
I.
-- Kondukt??ri! Mik? paikka t?m? on?
-- Mugbyn risteys, herra.
-- Tuulinen paikka!
-- On, niin on tavallisesti, herra.
-- Ja n?ytt?? hyvin synk?lt? tosiaan!
-- Niin, silt? se enimmiten n?ytt??, herra.
-- Viel?k? sataa?
-- Niinkuin saavista, herra.
-- Avatkaa ovi. Min? tahdon astua ulos.
-- P??sette, herra, -- vastasi kondukt??ri, loistaen sadepisaroista. Lyhtyns? valossa katsahti h?n kellonsa kyyneleisiin kasvoihin: -- kolme minuuttia aikaa.
-- Enemm?n, luullakseni, -- min? j??n t?nne.
-- Arvelin teill? olleen piletin koko matkaa varten, herra?
-- Niin onkin, vaan min? j?t?n loput. Nyt tahtoisin kapineeni.
-- Olkaa hyv?; tulkaa tavaravaunulle niit? osoittamaan, herra. Tehk?? hyvin ja katsokaa tarkkaan, herra. Ei hetke?k??n liikaa aikaa.
Kondukt??ri kiirehti tavaravaunulle, matkustaja per?ss?. Kondukt??ri astui vaunuun, matkustaja katsahti sinne sis?lle.
-- Nuot kaksi suurta mustaa kirstua nurkassa, mihin lyhtynne valo sattui. Ne ovat minun.
-- Mik? nimi niiss? on, herra?
-- Barbox Veljekset.
-- V?istyk?? tielt?, herra, olkaa niin hyv?. Yks. Kaks. Kaikki!
Lamppu heilahti. Viittavalkeat edemp?n? jo muuttuvat. Vihellys veturista. Juna poissa.
-- Mugbyn risteys! -- sanoi matkustaja vet?en molemmilla k?sill??n villaisen kaulaliinansa kaulansa ymp?rille. -- Kellon ly?ty? kolme myrskyisen? aamuna! Noin!
H?n puhui itsekseen. Siell? ei ollut ket??n muutakaan puhuteltavaa. Ehk?p?, vaikka siell? olisi joku ollutkin, h?n sittenkin olisi mielemmin puhunut itseksens?. N?in itsekseen puhuen h?n puhui miehelle, joka oli noin viisi vuotta t?ll? tai tuolla puolen viitt?kymment?, ja joka oli ennen aikaa harmahtunut niinkuin hoitamatta j??nyt valkea. T?m? mies n?ytti aprikoivalta, p??n asema ilmaisi miettiv?isyytt? ja h?n puhui hillityll? ??nell?. H?nest? saattoi huomata, ett? h?n oli paljo itsekseen ollut.
H?n seisoi pime?ll? asemasillalla, eik? kenk??n muu, kuin tuuli ja sade kiinnitt?nyt huomiotansa h?neen. N?m?t kaksi valpasta taistelijaa hy?kk?siv?t h?nen kimppuunsa. -- Hyv? on virkkoi h?n. -- Minulle on yhdentekev?? mihin suuntaan kasvoni k??nn?n.
T?ten matkustaja Mugbyn risteyksess? t?n? myrskyisen? aamuna, kellon ly?ty? kolme, antoi ilman ajella itse?ns?.
Eip? silt?, ettei h?n olisi voinut seisahtua milloin hyv?ns?, sill? p??sty?ns? katoksen p??h?n (se on jokseenkin pitk? Mugbyss?) ja silm?ilty?ns? mustaan y?ilmaan, jonka l?pi viel?kin mustempi myrskyn siipi ajoi hurjaa ajoaan, h?n k??nsi kasvonsa vastatuuleen ja astui yht? vankkana eteenp?in kuin ?sken my?t?tuulessakin. Siten matkustaja kulki vakavin askelin edestakaisin, edestakaisin, edestakaisin. H?n ei etsinyt mit??n, ja l?ysi siis my?s mit? etsi.
T?m? Mugbyn risteys on vuorokauden pimein? tunteina t?ynn? kummittelevia varjokuvia. Salaper?iset tavarajunat, jotka ovat peitetyt karkealla palttinalla, ja jotka hiipiv?t kolistelematta niinkuin pitk?t, kummituksen tapaiset hautajaissaatot, pakenevat pahalla omallatunnolla harvassa palavien lamppujen sivuitse, ik??nkuin niiden kuorma nyt olisi p??ssyt salaiseen, laittomaan m??r?paikkaan. Virstanpituiset kivihiilijunat seuraavat niit? niinkuin salapoliisi astuen j?ljess? heti kun ne l?htev?t liikkeelle, pys?htyen kun nekin pys?htyv?t, per?ytyen samassa kuin nekin. Punaista, kuumaa tuhkaa sataa maahan, milloin t?t?, milloin tuota pime?? kujaa my?ten, ik??nkuin olisi kohenneltu kidutustulia. Samalla aikaa vinkumiset ja ohkamiset ja kirisemiset viilt?v?t korvia, ik??nkuin kidutuksenalaiset olisivat olleet pahimmassa tuskassaan. Rautakangista tehdyt h?kit t?ynn? karjaa kulkevat kalistellen keskitiet?, n??nnyksiss? olevat elukat ovat sarvistaan toisiinsa takistuneet, silm?t pelosta liikkumattomiksi j??tyneet, samoin kuin turvatkin. Ja huulista riippuu alas pitki? j??kynttil?it? tai mit? lieneekin sen kaltaista. Ilmassa n?kyy nyt umpioutoja kirjoituksia, joissa punaiset, vihre?t ja valkoiset kirjaimet pit?v?t salaista vehkeily??n. Maanj?ristys rient?? ukkosen jylin?n ja salaman seuraamana pikajunan vauhdilla Lontoosen p?in. Nytp? taas kaikki on hiljaa, tuuli ja sade yksin hallitsee, lamput ovat sammutetut, Mugbyn asemahuone kuolleena, h?m?r?sti h??m?itt?v?n?; se on vet?nyt viittansa silmien yli, niinkuin Caesar, kun h?n murhattiin.
Ja nyt, kun my?h?inen matkustaja asteli edestakaisin, kulki my?s h?nen mielens? sivuitse kummitteleva juna pime?n kautta; se oli h?nen el?m?ns? juna. Mist? k?sin tavoittamattomasta, syv?st? rotkosta tai pime?st? tunnelista se lie ilmaantunutkaan, t?ss? se nyt teki tuloansa, kutsumatta ja itse??n ennakolta ilmoittamatta, ??neti l?helle hiipien ja kulkien taas takaisin pime??n. Ensinkin astui ohitse surullinen lapsi, joka ei koskaan ollut lapsuuden iloja kokenut eik? vanhempiansa tuntenut; h?nen j?ljess?ns? nuorukainen, jonka mielt? karvasteli nimen puute; h?neen kahlehdittuna mies, jonka parhaat ik?vuodet olivat kuluneet pakollisessa, vastenmielisess?, rasittavassa ty?ss?; h?nen per?ss?ns? petollinen yst?v?, taluttaen j?ljess?ns? naista, jota h?n itse ennen oli rakastanut. Kalisten ja r?tisten heit? seurasivat raskaat huolet, mustat mietteet, kovat, katkerat hukkaan menneet toiveet, yksitoikkoiset vuodet, pitk? sarja korvaa viilt?vi? sora??ni?, jommoisia yksin?inen, onneton el?m? synnytt??.
-- Teid?nk?, herra?
Matkustaja
![](qr/42834/1.png)
Continue reading on your phone by scaning this QR Code
Tip: The current page has been bookmarked automatically. If you wish to continue reading later, just open the
Dertz Homepage, and click on the 'continue reading' link at the bottom of the page.